Prins Kenshin, følg med os med det samme.
Slip dit våben.
-Skad ham ikke. Tag ham til fange! -Nej! I må dræbe mig først!
-Tag ham med til slottet. -Mitsu!
-Ganske godt. -Ja.
Rock and roll!
-Skildpaddeudbrud. -Åh nej.
Vent lidt. Kom nu, Raph.
-Hvad er der, Raph? -Ikke noget.
Vær tålmodig, min søn.
Hvorfor gør vi det her? Vi træner dag og nat. For hvad?
Ingen værdsætter os. Ingen ser os. Ingen ved, at vi lever hernede!
Hej, drenge. Hvordan går det?
-Fint. -Du virker glad.
-Jeg tog nogle ting med. -Jeg elsker ting!
-Farvel. -Hvad er der i posen?
Nøglerne til min lejlighed er her et sted. Ikke kigge!
-Du må ikke kigge. -Jeg leder bare efter chips.
-Jeg trænger virkelig til ferie. -Det er du ikke alene om.
-Tag os med på ferie. -Beklager. Mine tasker er fulde.
-Det var en skam. -Jeg har ikke glemt jer.
Jeg købte en masse sjove ting til jer på loppemarkedet.
-Okay, hvor er Raph? -Han surmuler igen.
Igen? Det her opmuntrer ham måske.
-Ret cool, ikke? -Lækker.
-Det her er til Mikey. -Ja!
-En lampeskærm? -Hvad mere har vi her?
Og til Leonardo, værsgo.
Og Donatello, det her burde holde dig beskæftiget.
Og til Splinter...
-Hvor er han forresten? -Han laver rotteting.
Jeg fandt den her... Jeg ved faktisk ikke, hvad det er.
Det er en slags antikvitet. Jeg tror, at den er japansk.
-Elvis Presley i "Blue Hawaii". -Hvor er du sød.
En androdyne-radio med trioderør! Sejt!
Hvad er det der, April?
Et underligt, japansk antikt... æggeur.
Kenshin, jeg forbød dig at forlade slottet.
-Du har vanæret mig. -Du har vanæret mig, far...
...med din uretfærdige krig.
Walker.
Walker, du lever.
Ja. Det er en rimelig antagelse.
Jeg overlevede et skibsbrud, byggede nye og er tilbage igen.
-Niles! -Fortsæt, drenge!
Dine vagter, formoder jeg.
Det må være rart at vide, at du er godt beskyttet, Lord Norinaga.
Kenshin. Gå ind!
Nu!
Børn kan være en plage. Især når de holder med fjenden.
En stor plage. Jeg holder kun fugle nu.
-Små finker. -Hold mund, Niles.
Jeg har tre skibe i havnen lastet med krudt og geværer.
Jeg garanterer, at de vinder krigen for dig.
Kappa.
"Åbn porten gennem tid."
Drenge? Drenge!
Hvad sker der?
Vent lidt!
Læg jer ned!
-Beskyt ansigtet! -Det føles som en tornado!
Det er ikke muligt!
Hun blev til en mand!
April?
Kappa!
Manner!
-Du har den effekt på folk, mester. -Han besvimede vist.
Okay.
Hej.
-Halløj... Du skal vågne. -Drenge, ser det tøj bekendt ud?
Vågn op, din underlige James Dean-klædte fyr.
Jeg tror, at han vågner nu.
-Kappa! -Cappucino? Jeg bliver for frisk.
-Hvad er en kappa? -Ældgamle japanske dæmoner.
Nogle var venlige, men andre var onde.
Ja.
-Dæmoner. -Han taler engelsk!
-Hvor kommer han fra? -Når man tænker på sværdet...
-...ville jeg sige antikkens Japan. -Det forklarer, at han kan engelsk.
England drev handel med Japan i 1600-tallet.
-Hvordan havnede du i Aprils bukser? -Og hvad blev der af April?
Det lader til, at scepteret har magiske kræfter-
-og sendte dem begge gennem tiden.
Vent lidt. Hvis April er fanget i Japan-
-betyder det så, at vi skal rejse tilbage i tiden og hente hende?
-Du har intet andet valg, min søn. -Herligt, men havde de pizza der?
Tag dig sammen!
-Hvad sker der, kaptajn? -Overtroiske tåber.
-Vi spurgte bare. -Dem, din dumme padde.
De tror, at kvinden er en heks.
-Det er en heks! -Hold nu mund.
-Hun er en heks. -Vær så stille!
Hvabehar?
Jeg havde spansk i skolen.
Tag det roligt!
Næste gang kan du bare bede mig slukke for den.
-Hvor er min søn, heks? -Det aner jeg da ikke, okay?
Så drop din macho-opførsel.
Lord Norinaga! Tillad mig.
Daimyon og hans hof tror, at du er en heks, som har bortført hans søn.
Er det sandt?
Ja. Ja, det er sandt. Jeg er en heks.
Kan du se den?
Jeg krympede fire seje fyre...
-...og låste dem inde i den. -Virkelig?
Godt så!
Gør det, heks. Krymp mig.
Forsøg ikke at tvinge dig til noget.
Ellers smelter jeg dig til en sø af opkast.
Hun har ingen kræfter. Lad mig forhøre hende-
-og bagefter kan du hakke hende i småstykker til fuglene.
Nej. Jeg ønsker, at hun skal lide.
Lad os nu se...
Hvis jeg kan subtrahere cosinus fra det inverterede hele tal-
-så kan jeg flytte flangen hertil.
Der har vi det! Naturligvis!
Det er samme massefortrængning!
For hver person, der rejser tilbage, kommer en fra den tid hertil.
Men det bytte fungerer kun under særlige omstændigheder.
-Ved I, hvad de er? -Tirsdage?
-Murmeldyrdagen? -Vidunderligt.
Det fungerer kun, hvis de tidsrejsende har samme vægt.
Bingo! I har virkelig et godt skolesystem, hvad?
Hold jer på afstand, drenge. Jeg har skaffet noget tungt artilleri.
Donny, det er længe siden!
-Leo, hvordan går det? -Velkommen tilbage, Casey.
-Raph, hvordan gik hjerneoperationen? -Hvad? Sjovt.
Ja ja, ikke mere småsnak. Hvornår skal vi slå hoveder ind?
Vent lidt, Casey. Du skal ikke give nogen hjerneskade denne gang.
Hvad sagde du? Vil du gentage det?
En skal blive hos Splinter, hvis nu tidsbanditten prøver på noget.
Hvis det ikke er for stor ulejlighed.
-Det ville være en ære. -Tiden er inde, mine sønner.
Donatello.
Vi venter ved scepteret hver 12. time ifølge dine instruktioner.
Det stemmer, mester Splinter. Men rumtiden går ud af fase efter 60 timer.
Vent lidt, timeout. Hvad betyder det på amerikansk?
Hvis vi ikke er tilbage på to og en halv dag, bliver vi skildpaddesuppe.
Surt.
Få dig et rigtigt job, skaldepande!
Ved du hvad? Det her er et guldur.
Vil du have det? Så luk mig ud.
-Hold kæft! -Åbn døren!
Hvis I bliver hos Walker, vil I dø!
Luk ham inde, drenge.
Du. Op. Tåbe. Op.
Jamen dog. Hvad har vi her?
Giv mig et kys, skat, mens du stadig har læber.
Du er ikke den første, der gør sådan mod mig.
Sådan, hr. Whit. Du kan lave dit mytteri herinde!
Godnat, mine små sangfugle.
Kom nu, drenge!
Farvel, Whit.
Casey?
Du ser også bekendt ud.
Scepteret bliver opbevaret i templet. Så I bliver erstattet af fire præster.
-Ingen problemer. -Vi må skynde os.
-Mitsu er i stor fare. -Hvem...?
Mitsu. Hun er kvinden, der leder rebellerne mod min far.
-Hun er den modigste og smukkeste... -Ja ja, vi er med.
-Kan vi rejse nu? -Okay. To minutter til afgang.
Nu smutter vi, Mikey.
-Mikey? -Hvorfor har du shorts på?
Kenshin byttede med April og fik hendes tøj.
Det her er til den, der tager min plads, så de ikke ankommer nøgne.
-Jeg har tre par til. -Nej.
Vi har ikke tid til denne diskussion.
-Ja, mester. Nu rejser vi. -Tiden er inde.
Ja ja...
Unger.
-Der står "Åbn porten gennem tid." -Så kom i gang.
Vær forsigtige, mine sønner, og vend snart tilbage.
-Vi vil ikke svigte dig. -Hold godt fast.
-Nu gælder det. -Den virker. Hold fast!
Sørg for, at bordet er klappet op!
Hold fast i jeres skal, drenge!
Det her er slemt. De er ikke præster. Det er min fars æresvagter.
-Scepteret var ikke i templet. -Der må have været kamp.
Jeg går glip af alt det sjove.
-Hvor er præsterne? -Hvor er templet?
Sikke et stort hop!
Se, gutter! Vi er med i "Shogun"!
Hvor har vi det tøj fra?
De fyre mener det alvorligt.
-Hvordan styrer man? -Der er ikke noget rat på min!
-Min har ikke engang et hoved! -Pas på menneskene!
Det går for stærkt!
Løber den aldrig tør?
Jeg tror, at jeg slugte en frø. Bare det ikke var en forfader.
Tidsrejsen fungerede i det mindste.
Efter fem minutter har vi allerede mistet en bror, scepteret og April.
-Hvor er Mikey? -Da jeg så ham, gjorde han sådan her...
Manner, hvad mere kan ske?
Vend om! Sød krikke, sød krikke!
Hvem slukkede lyset?
Jeg tror, at jeg så det her i "Brødrene Cartwright".
Okay, drenge, hvem går først?
Gamle tøsedrenge.
Selv her finder I mig.
Nej! Læg dit sværd, Kenshin.
De er ikke fjender, men vildfarne krigere ligesom dig.
Hidtil har forklædningen virket, men vi er skildpadder, ikke vagter.
Tak for påmindelsen, Leo. Det forklarer min store skal!
-Vær ikke så sarkastisk. -Beklager, men det ligger i min natur.
Ser du, Walker? Vi behøver ikke din hjælp. Vi sejrede uden geværer.
Mine æresvagter bar mit eget hemmelige våben.
-Virkelig? Det var en god nyhed. -Hvor er mine æresvagter?
Murata, find mine æresvagter. Straks.
I der! Kom her! Skynd jer!
Jeg sagde jo, at forklædningerne ville give os problemer.
-De kommer. De er bag vognen. -Gå til side!
Hvor er de?
Find dem! Idiot!
-Meget imponerende, min herre. -Det her er alvorligt.
-De hoppede på den. -Vær stille, Leo.
Folk forsvinder tit i krigstid. Det er tid til at se fremad.
Du forstår det ikke. Min æresvagt bar en hellig relikvie.
Ja, det gyldne scepter. Man hører jo ting.
Hemmeligheder spredes som stanken fra en død gris.
Du udtrykker dig godt, min herre.
Hør på mig. Geværer garanterer sejren, ikke en lykkeamulet.
Uden scepteret er min klan fortabt, og du må drive handel med dig selv.
Niles!
-Kaptajn? -Hent kvinden.
Vi må lede efter templet. April er der måske stadig.
Kenshins far må være rig.
Jeg tror, jeg har set slottet i tv.
"Hent kvinden, Niles." "Lav mine sko, Niles."
"Fodr mine fugle, Niles." Hvad bliver det næste? Spil død?
Hvad stirrer du på, din grimme dynge lort?
Hvad?
Dynge lort?
Din beskidte lille... Jeg burde...
-Vi ses, Skipper Skræk. -Jeg tæver ham.
-Hørte du ikke, hvad han kaldte mig? -En grim dynge lort.
Det var en fornærmelse, Leo.
Ikke nødvendigvis. I nogle lande brunes lort som brændstof.
"Lort bruges som brændstof." Tak, Don.
-Ohio wasabi. -Hej, sennep?
Mit japansk er lidt rustent.
-Suzuki Kawasaki. -Hvad med sayonara ?
-Det fungerede. Farvel. -Farvel. Vi ses.
Ja!
Det er mig igen, fedesen. Åbn døren.
Skynd dig.
Kvinden.
Vi vil have kvinden.
-Skynd dig, fulderik. -Han er ikke mand nok til at gøre noget
-Her har vi de tre fjolser. -Larry, Curly og Moe.
Få hende ned, fede drukmås!
Krum ikke et hår på hendes hoved. Jeg vil selv have hende.
Skynd dig!
-Tid til en finger i øret. -En finger i... hvad?
Sikke en idiot.
-Hvordan går det, April? -Tja, April.
Raph? Leo?
-Jeg havde skiftet rejsebureau. -Ikke jeg. Det her er sejt.
Hej, fedesen.
-Ind med dig! -Glem ikke madpakken.
Du må hellere lave tre.
Han kan løfte buret. Det er imponerende.
-Pænt tøj, April. -Kan nogen sige, hvad der foregår?
Tag det roligt, April. Det er bare en almindelig tidsrejse.
-Nemlig. Præcis. -Så smutter vi igen. Nu.
Frøken, slip mig fri, inden de hænger mig.
Det her er min favoritdel. Kom så!
Næste!
-Jeg vil fortryde det her. -Kom og tag mig!
-Pas på hovedet! -Skynd jer!
Tror I, at de fyre har set en flippermaskine?
-Kampen er slut. Vi har lukket. -De ved ikke, hvornår de skal give op.
-Hvad laver du, April? -Jeg har fundet en vej ud!
Vi er tydeligvis ikke i ridderlighedens tid.
-Kom nu! -Hop! Vi er lige bag dig!
-Ikke en kloak til! -"Jeg kommer tilbage."
Føj! Affald!
Jeg hader virkelig spinat.
Raph?
Jeg er her.
-Donny? -Ja?
Mudderbrydning er helt sikkert en tilskuersport.
Ulækkert. Mere ulækkert.
-April? Hallo? -Herovre!
-Hjælp mig op. -Jeg kommer. Ingen problemer.
Hjælp.
Det her er den værste redning nogensinde.
Hjælp! Jeg er en skildpadde og kan ikke komme op.
-Tak. -Vi må væk herfra.
Se det fra den lyse side. Vi kunne være landet i en stor dynge...
Du siger det ikke, Don!
Hallo?
Godmorgen.
Det gør ondt.
Sikke en nøddeknækker. Jorden kalder.
Jeg har ondt i nakken og pletterne. Jeg har endda ondt i tørklædet.
Hej med dig, stump.
Okay.
Hvor er jeg?
Mikey!
Michelangelo!
Meget bedre.
-Flotte ben. -Ja. Virkelig.
Jeg må gerne. Jeg er på ferie.
-Ja..! -Absolut!
Leo. Se vandet.
-Jeg kan ikke se noget. -Nemlig.
Ingen bildæk, ingen ølflasker, ingen døde fisk. Kun vand.
Rent, klart, vidunderligt vand.
Naturen. Jeg elsker den. Den får mig til at ville... migrere eller sådan.
Skildpadder migrerer ikke. Fugle gør.
-Jeg har et næb, ikke? -Jo.
-Okay, så går vi. -Nu.
-Baghold! -Nu får vi problemer, drenge!
Nyd svømmeturen, gutter.
Har du savnet mig?
Synes I om baseball? Første strike! Andet strike! Du er ude!
-Jeg elsker den sport. -Jeg har fået nok.
Tid til hammeren!
Hold lige mine sværd. Tak.
Hvad nu?
Åh nej!
Niks, damen. Det er ikke pænt.
Hvem fløjtede kampen af?
Se!
Vi er venligtsindede, okay? Vi vil bare finde vores bror.
Jeg kysser ikke på første date.
-Tag dig sammen, Raph. -Ja.
Vær ikke bange.
-I er ligesom den anden. -Hvad sagde du? Mikey?
-Hvad? -Bingo!
Hold på hatten!
-Så dine venner er ikke dæmoner? -Har du en slægtning i Brooklyn?
Jeg tror, de alle er forklædte soldater, som skal hjælpe rebellerne.
Min landsby!
Mikey!
Find Kenshin! Skyd over deres hoveder og brænd byen!
Ham, der finder scepteret, bliver rigeligt belønnet!
Brænd alt!
Nu!
Yoshi! Yoshi!
Geværild? Jeg må hellere beskytte melonen.
Jeg må ud herfra.
Brænd alt ned til jorden!
-Det er en af æresvagterne. -Der er en dusør for ham.
Hilsener fra Hendes Majestæt.
Mine helte!
Vent! Jeg er egentlig en smuk prinsesse i forklædning.
Ophæv fortryllelsen. Giv mig et kys.
-Hr. Niles! Et monster! -Hvad taler I om?
Med et stort grønt hoved!
Hvor blev de af?
Undskyld, Niles, skal I ikke skræmme folk?
Men der er en dæmon med menneskekrop og Djævelens ansigt.
Hør her, din idiot. Det er bare en samurai med en fjoget maske.
-Men... -Hold kæft og fang ham!
Hvad skal vi gøre?
Clint Eastwood?
Butch, ved du ikke, at westerngenren er død?
Apropos død...
Jeg redder dig, kaptajn.
Jeg mente ikke, hvad jeg sagde. Jeg havde glemt Clint.
Du ligner virkelig Clint.
Finger i øret!
Ja!
Drenge, fremragende timing!
Stands der, Zorro!
Han slipper væk!
-Kujon! -Kaptajn! Efterlad mig ikke her!
Vent på mig!
Hjælp, farfar!
-Yoshi! -Hjælp mig, farfar! Hjælp!
Mit barnebarn!
-Bliv her. -Okay.
-Jeg er ikke skabt til at være helt. -Michelangelo!
Lidt vand.
-Hvad sker der? -Nu forsøger jeg!
-Utroligt! Han gik ind. -Mikey! Nej!
Vi må gøre noget!
Tag den, Kurt Russell.
Jeg tror, han klarer sig.
Har du det godt?
-Du skræmte mig næsten ihjel. -Jeg skræmte næsten mig selv ihjel.
Jeg kan ikke tro mine øjne. Du er en helt.
Der er ikke liv i ham!
Hvad sker der? Lad mig få ham.
Lad mig tage ham.
-Hold dem på afstand. -Hold jer væk. Giv ham lidt plads.
-Alle holder sig på afstand. -Giv ham lidt plads.
-Nej! -Vent. Lad ham forsøge.
-Han fortryller ham med ond magi. -Nej. Han hjælper.
Hold jer væk. Jeg skal bruge mere tid.
Hjælp ham.
Kom nu, Leo. Du klarer det.
En, to, tre, fire, fem.
En, to, tre...
-Sådan skal det se ud, Leo. -Han gjorde det.
Yoshi.
Du klarer dig, Yoshi.
Værsgo.
-Det var enestående! -Tak.
Jeg håber, at landsbyboerne ikke er bange for os længere.
Det er en start.
Dine mænd viste mangel på mod i dag.
De blev skræmt af dæmonerne, ligesom dine mænd.
Virkelig?
Walker, se.
Sig mig, var dæmonerne ikke forklædte mænd?
-Var de ægte dæmoner? -Jeg ved det ikke.
De gamle præster siger-
-at dæmonerne har besejret mine forfædre engang i tiden.
Nu er de kommet tilbage efter mig.
Jeg accepterer din pris.
-Geværer for sølv og silke. -Geværer for guld.
Nu slås I mod dæmoner. Før var det kun mænd.
Mine kanoner kan udslette disse monstre, min herre.
Du kan ændre historien.
Nej.
Og jeg kan skrive dig ud af historien.
Tørresnor!
Sikke en kolbøtte.
Fremad, Silver.
Krikke!
Vil nogen ringe efter en ambulance?
-Er du tørstig? -Nej. Av, min rumpe.
-I fandt ikke scepteret, vel? -Nej. Det er historie.
-Farvel, drenge! -Nogle gange hader jeg den fyr. Ja.
-Lad os nu se... -Vent lidt. Stop.
-Daimyon har måske scepteret. -Nej. Han har også ledt efter det.
Hvad skal vi gøre? Hvordan kommer vi hjem?
-Hør her... -Er det her ikke dumt?
Det er smart at gøre sådan. At miste scepteret var dumt.
Jeg mistede ikke scepteret, okay?
Jeg ved, hvordan det så ud, og det var ikke sådan her.
-Du ved ikke, hvad du taler om. -Undskyld.
-Undskyld! -Hvad er der?
Jeg vil ikke ødelægge jeres lille fest.
-Er det her jeres plan? -Ja.
I ville vel ikke foreslå, at Donatello skal bygge en ny tidsmaskine?
-Det ville være tåbeligt. -Noget vås.
-Rigtig dumt. -Det glæder mig.
Nej. Ham der skal bygge den.
Han har gode hænder.
-April? -Hvor skal du hen?
Jeg vil finde en lejlighed. Vi skal nok være her meget længe.
-Er der lejligheder i Japan? -Måske har de time share.
-Tag mig med. -Hvorhen? Til New York?
Du ville ikke passe ind. Jeg mener...
Du ville faktisk passe ind, men alligevel ikke. Forstår du det?
-Du kan lære mig det. -Nej. Det går ikke.
Jeg rejser snart tilbage, Whit.
Og jeg vil ikke tale om det, okay?
Bare tag for jer.
Prøv koffeinfri næste gang, Ken.
Kenshin er ulykkelig. Han tror, at de aldrig kommer hjem igen.
Det er ikke bare en gåtur over Brooklyn Bridge.
Ken, du burde prøve nogle urter, hvis du forstår, hvad jeg mener.
Vi kan ikke vente på jeres sønner. Mitsu har brug for mig nu.
Giv mig scepteret, tak.
Utroligt. Det er ikke engang slutspillet.
Rumtiden går ud af fase efter 60 timer.
Skynd dig. Scepteret skal være færdigt i aften.
Der er en ting til...
Der er franchisemuligheder, hvis du kan levere på under 30 minutter.
Nu skal vi se.
Pizza. Er du med? Pizza.
Frisbee. Også cool.
-Hvem kastede den? -Jeg er smuttet!
Jeg burde...
Det var Mikey!
Vent lidt. Rolig nu. Hvad er det her? "The Geraldo Show"?
Du må lære at beherske dit temperament. Sagde jeg det?
-Vi træner for at slås mod Daimyon. -Slås mod Daimyon? Vent nu lidt.
At slås er for voksne og kun, hvis man ikke har noget valg.
I er børn. I burde være ude at lege og flyve med sådan nogle.
-Vi kan gøre det sammen. -At more sig er for børn.
Og hvad er du? En pensionist? Kom nu, det bliver let.
-Hvad var det, du hed? -Yoshi.
Hvis du og dine venner henter dragerne, så kommer jeg senere.
Unger.
Vent på mig, Yoshi!
Jeg tror, jeg er ved at fatte det. Se den.
Lord Norinaga accepterer din pris. Geværer for guld.
Sig, at han skal gøre dokumenterne klar.
Undskyld. Jeg går ud fra, at du vil være i fred.
-Jeg bad guderne beskytte nogen. -Kenshin?
-Han er din fyr, ikke? -Kender du ham?
På en måde. Han tog på en kosmisk rejse og kiggede ind.
Men jeg lover, at han vender tilbage, når vi rejser herfra.
-Hvordan ved du det? -Det er sådan...
Dæmoner ved den slags.
Hvad er dit stjernetegn?
Du milde.
Det er vist på tide med lidt kulturudveksling.
Okay, drenge. Nu spiller vi hockey.
Skyd så hårdt, I kan. Kom nu.
Ligesom i tv. Kan I huske det?
Godt.
Kom så.
Det er fint nok med mig.
Godt. I morgen skal vi bruge dine geværer, Walker.
Det bliver en fornøjelse.
Og Walker.
Mit fangehul er overfyldt.
Så er det menneskeligt ikke at tage fanger. Vi dræber dem alle sammen.
-Hvad hører du, mester? -Fare.
Mitsu.
-Hvad er der? -Jeg har dårlige nyheder fra slottet.
-Der er to timer til midnat. -Jeg håber, det her fungerer.
-Den er perfekt. -Sæt nu den ikke fungerer?
Sæt nu vi tager en kosmisk U-vending og havner hos Godzilla.
Vi har intet valg, hvis du ikke vil blive her.
Vi burde måske blive her.
Glem Mitsu og give mig scepteret, inden du taber det.
-Giv mig det! -Vent!
-Godt klaret. -Klodsmajor.
Hvad gør vi nu?
Daimyon kommer i morgen sammensmed Walker og hans geværer.
Vidunderligt.
Manner.
Yoshi, er du vågen?
Yoshi... Hvad er der?
-Hvorfor græder du? Hvad er der? -Ingenting.
Ingenting? Det var en skam.
For jeg har en lille gave, som burde få dig i bedre humør.
Det er en jojo. Den er til dig.
Jeg ville have givet dig den i morgen, men det kan blive lidt rodet.
-Du slås mod Daimyon i morgen. -Ja, okay.
I morgen eftermiddag kan jeg lære dig nogle tricks, okay?
Du kan dø i morgen.
Hør her, Yoshi.
I morgen skal du og dine venner tage op i bjergene og lege.
Uanset hvad der sker.
Jeg kan ikke lade dig dø, Raphael-san.
Tag det roligt, min dreng. Ingen skal dø.
Hvor skal du hen? Det er sengetid.
Hvad laver du?
Vi har ikke tid til at lege. Din søster slår mig ihjel.
-Hvad har du der? -Til dig, Raphael-san.
Det var da ikke nødvendigt.
Jeg fandt det i skoven. Nu kan I rejse hjem uden at dø.
Det var som pokker!
Leo!
Jeg har fundet det!
Det var her hele tiden. Vores lillebror gemte det under huset.
Sikke en overraskelse.
-Vi er reddet. -Vær forsigtige.
-Det er scepteret. -Jeg kan næsten ikke tro det.
Så længe vi ikke havde scepteret-
-var vi nødt til at blive her og slås. Ikke sandt?
Siger du, at vi blev narret?
-Ikke cool. -Ikke spor cool.
Mitsu. Er det sandt?
Stemningen er lige blevet meget dårlig. Vi smutter.
Vent. Det var mig, der gjorde det.
Det var mig, der bad mit barnebarn gemme scepteret.
Jeg ønsker, at I skal slås, ikke Mitsu.
-Mitsu! -Kom, drenge!
-Godaften. -Mitsu!
-Jeg tager ham! -Rolig, Mikey.
Giv mig scepteret, mine små grønne venner.
Nej! Dræb ham!
Raph, giv mig scepteret.
Pokkers.
Tag Kenshin med til slottet i nat, så får I hende tilbage.
Jeg ville være væk i morgen, hvis jeg var jer.
Han rider væk. Vi må gøre noget.
Undskyld, jeg forstyrrer, men jeg har fanget en lille fugl.
Mitsu. Hvorfor har du stjålet min søn?
Jeg har ikke din søn. Han er på en magisk rejse.
Kun scepteret kan bringe ham tilbage.
Du lyver. Du har dem begge.
Jeg har ingenting.
Han har scepteret.
Stop.
-Jeg håbede, du ville sladre. Niles? -Kom nu.
-Få hende ud herfra. -Af sted!
Hvordan fangede du sådan en kvinde?
Som man fanger alle vilde dyr. Med en fælde.
Jeg har det ikke.
Vi er ligeværdige kompagnoner. Jeg er ikke din spion længere.
Jeg vil mødes med Daimyon. Hold hænderne for dig selv!
Vores lille fugl vender hjem til reden.
April er inde. Nu er resten op til os.
Er det her, hvad de mener med at være på slæb lodret?
Det er ikke bare et job. Det er et eventyr.
Miav, makker!
-Han landede på min fod! - Sayonara , Rasmus Sul.
Mitsu!
-Er det her, du hænger ud? -Michelangelo.
Jeg er ked af det, jeg sagde om dårlig stemning.
-Du er okay. -Vi må befri de andre.
Whit!
Frøken O'Neil. Min kompagnon og jeg talte netop om din fremtid.
Jeg vil sige noget om din kompagnon. Han er det værste udskud på Jorden.
Ved du hvad? Han er lavere end udskud. Han giver udskud et dårligt ry.
Selvfølgelig. Det var derfor, jeg ansatte ham.
Vent lidt! Jeg har information om Daimyons søn.
-Jeg tror, hun taler sandt. -Jeg betaler dig ikke for at tro.
Jeg betaler for løgn og tyveri.
Du burde gå ned til havnen og bevæbne mændene.
Bevæbne?
-Hun er måske heroppe. -Flotte billeder.
Et bord til fem. Står måske under T.
-Kom så! Af sted! -Slap af. Vi finder selv et bord.
Klar bane. Kom.
Klar bane til højre og venstre.
Se her, drenge.
-Ældgamle os. -Sejt.
Slaget om de tusind sværd. Fire dæmoner besejrede Daimyons hær.
Det ligner mig, men jeg har Raphs næb.
-Men det var kun en legende. -Drenge, vi er legendariske!
Der har vi Wayne Newton.
Jer...!
-Havde du ventet Familien Addams? -Den var god.
-I er vendt tilbage. -Vi kigger ind hvert tredje århundrede.
Og du har vist haft en hård dag.
Giv os scepteret, så lader vi dig være i fred.
Nemlig.
I har vanæret min forfader, men I skal ikke vanære mig.
Jeg er villig til at dø. Dræb dem.
Vi vil begge dø, men kun en af os med ære.
Er vi gået glip af noget, eller hvad?
Gør det ikke!
-Alt i orden? -Mikey! Pas på!
Ham, der skader skallen, skal betale.
Din tur!
En, to, tre, spark!
Godnat!
-Basen er bemandet! Homerun! -Frøhop!
Tre fluer med et smæk!
Farvel.
Godt klaret, drenge. Leo - giv mig foden!
-Så kører vi! -Mere snorken.
-Drenge! -Hold fri resten af dagen.
Jeg åbner fangehullet. I går den vej.
-Vi må åbne porten. -Ingen problemer.
En, to, tre.
I er frie. Skynd jer.
Jeg elsker det her!
Jeg får et kick af det her.
Stands.
Stor fejltagelse.
-Gør det. Gør det færdigt. -Okay.
Sådan. Er det kort nok?
-Hvem er derinde? -Lord Norinaga.
Norinaga?
Navnet ringer en klokke.
-Skildpadderne 1 - Daimyon 0. -Se!
Det er April!
-Og spøgelset fra operaen? -Jeg ville gerne blive her...
...men jeg har steder at besøge og mennesker at dræbe.
Fremad, drenge!
-Af sted! Flyt jer! -Åh nej. Geværer.
-Der røg det gode naboskab. -Rolig.
-Tak, hr. Whit. -Du er virkelig en dygtig tjener.
-Herregud, hvem er jeres skrædder? -Vi er nøgne.
-Er du okay, April? -Undskyld, drenge.
Vi har desværre ikke tid til hyggesnak. Skyd dem.
Rør ikke en finger!
-Hvad sagde du? -Jeg sagde: skyd dem.
Det var ikke med i aftalen.
I så fald bør du stille dig hos dem.
-Niles! -Ja.
-Kom nu. -Skyd også ham.
-Forræder. -Væsel.
Læg an!
Hvis vi dør i fortiden, betyder det, at vi aldrig bliver født?
Klokkeblomst, hvorfor skyder du os ikke selv?
-Leo, vent lidt. -Taler du til mig?
Skyd os selv, hvis du ikke er for bange.
Jeg er med.
Han ved, at han ikke kan dræbe en dæmon.
Jeres kugler vil bare flyve tilbage og dræbe jer i stedet.
-Forstået? -Vil du tage det første skud, kaptajn?
Kom, gadedreng. Red min dag.
Hvis det kan glæde jer...
-Jeg har en god idé. -Hvor skal han hen?
-Af banen. -Hvad laver han?
Det her tegner ikke godt.
-Flot bluf, hr. leder. -Typisk. Vi er færdige.
-Prøv den her i stedet. -Det der kan gøre ondt.
-Jeg elsker at være en skildpadde. -Det var meget snedigt.
-Meget snedigt. -Du missede.
Gæt, hvad der nu skal ske.
-Smut med dig! -Nu tager vi Walker!
Vent, drenge!
Se, det er Don King!
Det lugter, som om en tumpe kom forbi.
Mine venner, jeg var ved at glemme jer.
-Hvor er han? -Han klatrer ud ad vinduet!
Spær vejen!
-Skynd dig, Raph! -Jeg er bag dig, Leo.
Han er deroppe!
Det her træner læggene!
-Stands. -Ellers er det sket med dig.
-Hvilken slags dæmoner er I? -Vi er skildpadder.
Teenage ninjaer, din slimbold.
Se!
Jeg formoder, at I har ledt efter den her.
Apport!
-Det er vores billet hjem! -Troede I, at det ville blive nemt?
Jeg tager det, jeg tager det!
Ikke en gang til.
-Jeg tager det! -Kom nu, Mikey!
Mikey! Flot grebet!
Jeg har dig!
Jeg greb det!
-Bungyjump uden reb. Det er farligt. -Det stemmer.
Drenge.
Vi har et æggeur at nå. Kom nu.
Det er tid til at tage hjem.
-Jeg tager ikke med. -Hvad sagde du?
Jeg bliver her. Jeg tager ikke med.
Kom nu, Michelangelo. Det mener du ikke.
Han mener det.
-Du skal med til New York. -Været der. Gjort det.
Michelangelo, det er vores hjem.
Du bor i en fin lejlighed. Jeg bor i en kloak.
Jeg har tænkt samme tanke. Folket værdsætter os her.
Glem det. Alle tager med tilbage.
Sig det til dem, Leo.
Jeg ville ikke lyde selvisk, men hvad pokker...
-Jeg vil ikke blive her. -Heller ikke jeg.
Tror I, at jeg kan leve uden en eneste mikrochip?
Nogen aktiverede scepteret. Vi skal af sted nu.
-Kenshin. Nej. -Vi har ventet 400 år. Casey er sen.
-Jeg venter ikke længere. -Kenshin!
Det ville være fejt at rejse uden de andre.
Kom nu!
Også dig. I skal tilbage nu.
Kom nu, festaber.
Jeg ville bare give jer et smugkig på fremtiden, okay?
-I er vel glade for at komme hjem? -Vi er glade. Vi kommer hjem.
Det her kan ødelægge historien.
Nu er det nok. Vi skal af sted.
I kan ikke dele jer. Glem ikke, at I er brødre.
-Ja. -Sandt nok.
-Raphael-san. -Yoshi vil sige farvel.
Men vi skal ikke tilbage. Jeg og Raph bliver her.
Nej...
-Kenshin skal komme. Det lovede du. -Ja, men...
-Vores familier skal enes for freden. -Men jeg troede...
Jeg vil blive her. Hos dig.
Du vil altid være hos mig, Michelangelo.
Hastigheden stiger!
Vi sad fast i trafikken.
-Nej, Benkei! -Hvad laver du?
Vi skal rejse tilbage. Det er vores skæbne.
Hvis vi bliver her, påvirker vi deres liv...
-...og det ville være selvisk. -Vores liv er i New York.
-Ikke sandt, drenge? -Jo.
-Manner. -Tid til Star Trek.
-Yoshi! -Raphael-san!
Vi ses, Yoshi.
-Jeg glemmer dig aldrig, Raphael-san. -Jeg glemmer heller ikke dig.
Og husk nu at beherske dig.
Nemlig!
Jeg lægger den til side til dig, okay?
Det giver dig en anledning til at komme tilbage.
-Casey! -Rolig nu.
Benkei!
Du skal nå en bus.
-Tag det roligt. Vi klarer os. -Benkei!
Vi ses!
-Kom nu, Mikey. -Hvis du kommer til New York...
-Vi ses! Mikey! -Skæbnen kalder. Sikke et uheld.
-Skynd dig, Mikey! -Jeg kommer!
Vi er tilbage i hulen.
-Michelangelo? -Mikey?
Stop ham! Han har sceptret!
Han slipper væk!
Mikey?
Mikey.
Vi troede, vi havde mistet dig.
-Vi troede, du var færdig. -Hej, drenge.
Michelangelo.
Gå nu.
Far?
-Hockey. -Hockey.
Kenshin!
-Michelangelo. -Ja, mester Splinter?
Der er noget, der bekymrer dig, min søn.
At vokse op. Jeg tror aldrig, jeg kommer til at grine igen.
Hør her, makker.
"Hør her, makker."
Ligesom Elvis i "Blue Hawaii".
Jeg så den på kabel-tv.
Mikey!
Raph? Donny? Leo?
Sådan! En gang til!